Vill ditt trubbiga nylle smaka på min yxa!
Den där räknas som min!
Stinkande kräk!
Aragorn!
Berätta vad som hände så får du en smärtfri död!
Han är...död!
Han gjorde en liten kullerbytta utför klippan!
Du ljuger!
Få upp de skadade i sadeln!
Isengårds vargar kommer tillbaka!
Lämna de döda.
Kom.
Äntligen, Helms klyfta! Där är den!
Vi är i säkerhet, min dam!
Tack!
Mamma!
Freyda!
Gör plats för Théoden!
Gör plats för er Kung!
Så få!
Så få av er har återvänt!
Vårt folk är trygga!
Vi har betalat för det med många liv!
Min Dam!
Lord Aragorn, var är han?
Han föll.
Beordra alla styrkor innanför muren.
Bomma porten och sätt ut vakter.
Vad ska vi göra med de som inte kan slåss, Min Herre?
-Kvinnor och barn. -Ta dem till grottorna.
Sarumans makt måste ha växt betydligt om han tror att han kan ta oss här inne!
Helms Klyfta har en svaghet.
Dess ytterväggar är solid sten men genom den leder en liten gång -
- som inte är större än ett avlopp.
Hur kan eld förgöra sten?
Vad för slags anordning kan rasera murar...
Om muren rämnar så faller även Helms Klyfta.
Även om den rämnar så krävs det otaliga, säkert tusentals män för att storma den!
Tiotusentals!
Men Herre, vi har inte en sådan stor styrka!
Ett maktskifte står för dörren!
Segern är nära!
I natt kommer landet att färgas rött av Rohans blod!
Marschera till Helms Klyfta!
Visa ingen nåd!
I krig!
Ingen mer gryning...för människorna!
Titta, det syns rök i söder!
Det syns bara rök ifrån Isengård nuförtiden.
Isengård?
En gång i tiden vandrade även Saruman i mina skogar.
Men nu tänker han bara på saker av metall och på hjul.
-Han bryr sig längre inte om det som växer. -Vad är det för något?
Det är Sarumans armé!
Kriget har börjat!
Må Valars nåd skydda dig!
Arwen.
Det är dags.
Skeppen avgår strax mot Valinor. Du måste gå nu, innan det är för sent.
Jag har redan gjort mitt val.
Han kommer inte tillbaka.
Varför stanna här när det inte längre finns något hopp?
Det finns fortfarande hopp.
Även om Aragorn överlever kriget, kommer ni fortfarande vara skilda åt.
Om Sauron besegras och Aragorn blir Kung och alla dina förhoppningar infrias -
- så måste du ändå dricka ur dödlighetens bittra kalk.
Om det än blir av ett svärd eller av ålderdom så kommer Aragorn att dö.
Då finns ingen tröst för dig.
Ingen tröst att lindra din smärta vid hans bortgång.
Han kommer att dö.
En strålande bild av mänsklighetens kungar -
- i ärans oförminskade glans innan världen går under.
Men du, min dotter!
Du måste stanna kvar i mörker och ovisshet.
Liksom natten faller under vintern, utan en enda stjärna.
Här får du stanna, bunden till din sorg, under de vissnande träden.
Tills världen förändrats och dina långa år i livet helt tagit slut.
Arwen.
Det finns inget för dig att hämta här.
Bara död.
Älskar du inte även mig?
Jag älskar dig, far.
Världen har förändrats...
Jag kan skåda det i vattnet...
Jag kan se det på jorden...
Jag kan känna det i luften...
Fiendens kraft har växt sig starkare.
Sauron kommer att använda sin marionett Saruman för att förgöra Rohans folk.
Isengård har släppts lös.
Saurons öga vänder sig nu mot Gondor.
Människornas sista fria kungarike.
Han kommer snabbt starta krig i landet.
Han känner att ringen är nära.
Ringbärarens styrka sviker honom.
I sitt hjärta börjar Frodo förstå...
...att uppdraget kommer kosta honom livet.
Du vet det.
Du har förutspått det.
Vi tog alla den risken.
I det ansamlade mörkret växer sig ringens vilja stark.
Den kämpar för att åter hamna i människornas händer.
Människor, så lätt förförda av dess makt.
Gondors unge kapten behöver bara sträcka ut sin hand, ta ringen -
- och världen kommer att gå under.
Den är nära nu.
Så nära att nå sitt mål.
Sauron kommer att få herravälde över allt liv på jorden, tills den går under.
Alvernas tid är förbi.
Lämnar vi Midgård åt sitt öde?
Låter vi dem klara sig själva?
Några nyheter?
Våra spejare har rapporterat att Saruman har attackerat Rohan.
Théodens folk har flytt till Helms Klyfta.
Men vi måste se upp med våra egna gränser.
Faramir, orcherna är på frammarsch.
Sauron anför en armé.
Östringar och Sydröna går genom Svarta Porten.
- Hur många? - Tusentals, fler varje dag.
- Vilka täcker floden i norr? - Vi tog 500 män från Osgiliath.
Men om staden attackeras kan vi inte hålla den.
Saruman attackerar från Isengård. Sauron från Mordor.
Männen kommer att få slåss på två fronter.
Gondor är försvagat, Sauron kommer att anfalla när som helst -
- och han kommer att slå hårt.
Han vet att vi saknar styrka att driva tillbaka honom.
Mina män säger att ni är utsända spioner ifrån orcherna!
Spioner?
- Vänta lite nu! - Om ni inte är spioner, vilka är ni då?
Svara!
Vi är hober ifrån Fylke.
Frodo Bagger heter jag, och det här är Samwise Gamgi.
Din livvakt?
Hans trädgårdsmästare.
Och vart är er smygande vän?
Landstrykarvarelsen?
Han såg missgynnad ut.
Det finns ingen mer.
Vi lämnade Vattnadal tillsammans med sju följeslagare.
En förlorade vi i Moria.
Två var av mitt folk, en dvärg och en alv var också med -
- och två människor, Aragorn son till Arathorn och Boromir från Gondor.
Är du en vän till Boromir?
Ja.
Från mitt håll.
Så sorgligt för dig att få nyhet om hans död!
Död?! Hur, när?
Som hans kumpan hade jag hoppats på att du kunnat berätta det för mig.
Han var min bror.
Kapten Faramir.
Vi har hittat den tredje.
Ni måste följa med mig, nu!
Där nere.
Att stiga ner i Den förbjudna gölen är belagt med dödstraff.
De väntar på min order.
Ska jag låta dem skjuta?
"Göl och sten, så skön och len."
"För fot så trött!"
"Jag gärna vill, ta mig en sill!"
"Så gott och sött!!
Vänta!
Varelsen är bunden till mig och jag till honom!
Han är vår vägvisare.
Snälla, låt mig gå till honom?
Sméagol!
Husbond är här!
Kom hit, Sméagol.
Lita på Husbond, kom hit!
Måste vi gå nu?
Sméagol, du måste lita på Husbond!
Följ mig, kom nu!
Kom!
Kom, Sméagol... Fin Sméagol.
Såja, kom nu.
Gör honom inte illa!
Sméagol, kämpa inte emot! Sméagol, lyssna på mig!
Husbond!
Vart för du dem?
Svara mig!
Sméagol...
Varför gråter den, Sméagol?
Elaka män skadar oss!
Husbond lurade oss!
Såklart han gjorde!
Jag sa ju att han var en lurendrejare!
Jag sa ju att han var falsk!
Husbond är vår vän... Vår vän!
Husbond förrådde oss!
Nej...! Inte dess sak!
Låt oss vara ifred!
Snuskiga små hober! De stal den av oss!
Nej...nej!
Vad stal de?
Min... älskade!
Vi måste härifrån!
Gå du, gå nu!
Du klarar det.
Använd ringen, Herr Frodo. Bara för den här gången.
Sätt på dig den! Försvinn!
Jag kan inte.
Du hade rätt, Sam!
Du har försökt säga det till mig.
Förlåt.
Ringen tar mig, Sam!
Om jag sätter på mig den, så hittar Han mig.
Han ser det...
Herr Frodo.
Så här har vi svaret på alla gåtor!
Här, mitt i det vilda har jag er!
Två halvlängdsmän och en här av män om jag bara ber om det.
Maktens Ring inom räckhåll.
En chans för Faramir, Kapten av Gondor -
- att visa vad han går för.
Nej!
Sluta! Låt honom vara!
Förstår du inte?
Han måste förstöra den!
Det är dit vi är på väg... Till Mordor!
Och Eldsberget.
Osgiliath har blivit attackerat. De kallar på förstärkning.
Snälla, det är en tung börda!
Kan ni inte hjälpa honom?
- Kapten. - Förbered för avfärd.
Ringen ska till Gondor.
Bra gjort, Brego, min vän!
Han lever!
Var är han? Var är han? Flytta på er!
Jag ska döda honom!
Du är den mest tursamme, slugaste och mest vårdslöse man jag nånsin mött!
Välsigne dig, min pojk!
Var är Kungen?
Du är sen.
Du ser hemsk ut.
Tack!
-En stor här, säger du? -Isengård är tomt.
- Hur många? - Tiotusen stridsdugliga, minst.
Tiotusen?
Det är en armé skapad för ett enda syfte:
Att förgöra människornas värld.
De är här i skymningen.
Låt dem komma!
Jag vill ha alla män och starka pojkar stridsdugliga och beredda före skymningen.
Vi täcker bryggan och porten uppifrån.
Ingen armé har hittills brutit igenom den här muren eller satt sin fot i Hornborgen.
Det här är inte en hop sinnesslöa orcher. De är Uruk-hai.
Deras rustningar är tjocka och deras sköldar stora.
Jag har utkämpat många strider, Mäster dvärg!
Jag kan försvara min egen fästning!
De kommer att spränga mot borgen likt vatten mot klipporna!
Sarumans horder kommer att plundra och bränna!
Grödor kan sås om, hus byggas upp igen.
Innanför de här murarna kan vi stå emot dem.
De är inte här för att förstöra Rohans grödor och byar!
De är här för att förgöra Rohans folk! Ner till minsta barn!
Vad vill du att jag ska göra?!
Se på mina män!
Deras mod är redan på upphällningen!
Om det här ska bli slutet för oss -
- så vill jag att det blir ett slut som är värt att minnas!
Sänd ut ryttare, Min Herre!
Ni måste kalla på förstärkning.
Och vilka skulle komma?
Alver, dvärgar?
Vi har inte samma tur med vänner som ni!
Alla gamla allianser är upplösta!
- Gondor kommer att svara. - Gondor?!
Vart var Gondor när Västfold gick under?
Vart var Gondor när fienden omringade oss?!
Vart var Gondor...
Nej, min käre Aragorn, vi står helt ensamma!
- Ta in kvinnor och barn i grottorna! - Vi behöver mer tid, Herre!
Vi har ingen tid! Kriget är redan över oss!
Säkra porten!
Vi Enter har inte besvärat oss med krig mellan människor och trollkarlar -
- på väldigt länge.
Men nu är något på väg att hända som inte hänt på mer än en tidsålder.
Ente-ting!
- Vad är det? - Det är en sammankomst.
En sammankomst av vad?
Bok, Ek, Kastanj, Rönn! Bra, bra, bra...
Många har kommit!
Nu måste vi besluta om vi Enter ska gå ut i krig!
In i grottorna!
Fortsätt framåt! Snabba på!
Bönder, hovslagare, stallpojkar!
De här är inga soldater!
De flesta har upplevt för många vintrar!
Eller för få!
Se på dem, de är rädda! Det syns i deras ögon.
Det borde de vara!
Trehundra mot tiotusen?!
De har större chans att försvara sig här, än i Edoras!
De kan inte vinna det här!
De kommer alla att dö!
Då ska jag dö som en av dem!
Låt honom gå, pojk!
Låt honom vara.
Varenda bybo som kan hantera ett svärd har skickats till vapenförrådet.
Min Herre?
Vem är jag, Gamling?
Ni är vår Kung, Ers Höghet!
Litar du på din kung?
Era män, Herre, kommer att följa er, oavsett hur det slutar.
Oavsett hur det slutar...
Var är hästen med sin ryttare?
Var finns hornet som dånade?
De har svept förbi liksom regnen i bergen.
Som vinden över ängarna.
Dagarna har försvunnit i väster.
Bortom kullarna -
- in i skuggan.
Hur blev det så här?
Flytta över till andra muren!
Ge mig ditt svärd!
- Vad heter du? - Haleth, son till Hama, Min Herre.
De säger att vi inte kommer att överleva natten!
Att det är hopplöst.
Det här är ett bra svärd, Haleth, son till Hama.
Det finns alltid hopp!
Vi har litat på dig så här långt och du har inte lett oss på avvägar.
Förlåt, det var fel av mig att misströsta.
Det finns inget att förlåta, Legolas.
Om vi bara haft tid så hade jag fått den här justerad.
Den sitter åt lite över bröstet.
Det där är inget orchhorn!
Skicka efter Kungen!
Öppna porten!
Hur är det här möjligt?!
Jag bär bud från Elrond av Vattnadal.
En gång i tiden fanns det ett förbund mellan alver och människor.
För länge sedan både stred och dog vi tillsammans.
Vi har kommit för att hedra förbundet.
Välkommen, Haldir!
Ni är väldigt välkomna!
Vi är stolta över att än en gång strida sida vid sida med människorna!
Kunde ni inte ha valt en bättre plats?!
Hoppas den tur du har, pojk, räcker även i natt!
Dina vänner är med dig, Aragorn.
Hoppas de överlever natten!
Visa ingen nåd! För ni kommer ingen att få!
- Vad är det som händer där ute? - Ska jag beskriva det för dig?!
Eller vill du att jag ska hitta en låda åt dig?!
Vänta!
Nu börjar det.
Förbered eldgivning!
Deras rustningar är sårbara runt halsen och under armarna.
Avfyra pilarna!
Träffade ni något?!
Ge dem en skur!
Eld!
Skicka dem till mig! Kom igen!
Stegar!
Bra!
- Legolas, två redan! - Jag är på sjutton!
Jag tillåter inte att ett spetsöra vinner över mig!
Nitton!
Merry!
Vi har just kommit överens!
Ja?
Jag har sagt era namn till Ente-tinget och vi har kommit fram till -
- att ni inte är orcher.
- Det var goda nyheter! - Men Saruman då?
- Har ni beslutat något angående honom? - Skynda inte nu, Junker Meriadoc.
Skynda?
Våra vänner är där ute! De behöver vår hjälp!
De kan inte utkämpa det här kriget ensamma!
Krig, ja. Det påverkar oss alla.
Men ni måste förstå hur lång tid det tar att få saker sagda på gammal-entiska.
Och vi säger ingenting om det inte är värt den långa tid det tar att säga!
Sjutton, arton, nitton.
Tjugo, tjugoen, tjugotvå...
Bryggan!
Var det allt?!
Är det allt du kan åstadkomma, Saruman?
Skjut ner honom, Legolas!
Döda honom, döda honom!
Förstärk porten!
Stoppa dem! Håll emot!
Aragorn!
Gimli!
Fyra av era pilar!
Anfall!
Enterna kan inte hålla tillbaka den här stormningen.
Vi måste hantera sånt här på samma sätt som vi alltid har gjort.
- Hur kan ni fatta ett sådant beslut? - Det här är inte vårat krig.
Men ni är en del av världen!
Är ni inte?
Snälla, ni måste hjälpa till!
Ni måste göra något!
Du är ung och modig, Junker Merry.
Men din del av den här historien är över nu.
Återvänd hem!
Lavskägge kanske har rätt!
Vi hör inte hemma här, Merry! Det är för stort för oss.
Vad kan vi göra egentligen?
Vi har Fylke, vi kanske borde gå hem!
Isengårds eldar kommer att sprida sig.
Skogarna i Tookland och Bockrike kommer att brinna ner.
Allt som en gång var grönt och vackert i världen kommer att försvinna.
Det kommer inte att finnas något Fylke kvar, Pippin!
Aragorn! Dra er tillbaka in i borgen!
Få dina män därifrån!
Till borgen!
Ta er tillbaka in i borgen!
Haldir, tillbaka in i borgen!
Haldir!
Staga porten!
Mot porten! Dra era svärd!
Vi kan inte hålla emot länge till!
- Håll emot dem! - Hur lång tid behöver du?
Så länge du kan!
Gimli!
- Kom igen! Vi kan ta dem! - Det är långt!
- Kasta mig! - Vad?
Jag kan inte hoppa så långt så du måste kasta mig!
- Säg inget till alven! - Inte ett ord!
- Blockera porten! - Gör plats! Bana väg till barrikaden!
- Vi behöver en till här! - Högre!
Gimli! Aragorn! Ta er därifrån!
Aragorn!
Dra tillbaka allihop!
Dra tillbaka dem!
Tillbaka!
De har brutit igenom!
- De har slagit en bräsch i borgen! - Retirera, retirera!
Skynda er in! Få in alla!
In i borgen!
Jag lämnar av er vid skogens västra gräns.
Ni kan ta er norrut mot ert hemland därifrån.
Vänta, stopp, stopp!
Vänd om, vänd om! Ta oss söderut!
Söderut? Men då måste ni ta er förbi Isengård!
Exakt, om vi går söderut kan vi ta oss förbi Saruman utan upptäckt.
Ju närmare faran vi är, ju mindre är risken att bli skadade.
Det är det sista han väntar sig.
Det där begriper jag mig inte på, men sen så är ni ju så små.
Ni kanske har rätt.
Söderut blir det! Håll i er, små fylkingar!
Jag har alltid tyckt om att gå söderut, det känns nästan som nedförsbacke.
- Är du galen!? Vi blir tillfångatagna! - Nejdå, det blir vi inte.
Inte den här gången!
Titta!
- Det brinner i Osgiliath! - Mordor har anlänt!
Ringen kan inte rädda Gondor!
Den besitter endast kraften att förgöra.
Snälla, låt mig gå?!
Skynda på!
Faramir, du måste låta mig gå!
Och sen ibland när de små åkersorks- familjerna klättrar upp på mig och -
- de kittlar mig något fruktansvärt!
De försöker alltid ta sig dit de...
Många av de här träden var mina vänner!
Varelser jag känt sedan de var nöt och ekollon!
Jag beklagar, Lavskägge!
De hade sina egna röster.
Saruman! En trollkarl borde veta bättre!
Det finns ingen svordom vare sig på alviska eller entiska -
- eller på människornas tungomål som är grov nog för det här förräderiet!
Jag har ärenden i Isengård i natt! Med klippblock och sten!
Ja!
Kom mina vänner! Enterna ska ut i krig!
Det är troligt att vi går mot vår undergång!
Enternas sista marsch!
Faramir, orcherna har tagit den östra stranden!
De är för många! Vi kommer att vara invaderade före skymningen!
Herr Frodo!
Den kallar på Honom, Sam! Hans öga ser mig nästan!
Håll ut, Herr Frodo! Vi kommer att klara det...
Ta dem till min far!
Säg honom att Faramir skickar en mäktig gåva!
Ett vapen som kommer vända vår lycka i kriget!
Vill du veta vad som hände Boromir?!
Vill du veta varför din bror dog?
Han försökte att ta Ringen ifrån Frodo!
Efter att ha svurit en ed på att försvara honom, försökte han döda honom!
Ringen drev din bror till vansinne!
Se upp!
Herr Frodo!
De är här!
De har kommit!
Nazgûl!
Stanna här! Håll dig gömd!
Ta skydd!
Fästningen har fallit! Det är över.
Ni sa att borgen aldrig skulle falla så länge dina män försvarade den!
De försvarar den fortfarande! De dör medan de försvarar den!
De tar sig in!
Finns det ingen annan väg som kvinnor och barn kan ta ut ur grottorna?
Finns det ingen annan väg?
Det finns en öppning, som leder in i bergen.
Men de lär inte komma långt, Uruk-Hai är för många!
Säg till kvinnor och barn att ge sig av mot bergspasset!
Och blockera öppningen!
Så mycket död!
Vad kan man göra mot ett sådant hänsynslöst hat?!
Rid ut tillsammans med mig.
Rid ut och möt dem!
För blod och ära.
För Rohan.
För ditt folk!
Solen går upp nu.
Håll utkik efter mig då det första ljuset vaknar på den femte dagen.
I gryningen, titta åt öster!
Ja.
Helm Hammarhands horn ska dåna djupt, en sista gång!
Ja!
Låt det här bli den timma då vi drar svärd tillsammans!
Hemska gärningar väcks till liv!
I vrede! Mot undergång!
Och en röd soluppgång!
Framåt Éorlingar!
Gandalf.
Kung Théoden står ensam!
Inte helt.
Rohirrim!
Éomer!
För vår Kung!
En träff! En fin träff!
Förstör dammen och släpp lös floden!
Pippin, håll i dig!
Håll i er, små hober!
Vad håller du på med?
Vart ska du?
Det är jag!
Det är din Sam!
Känner du inte igen din Sam?!
Jag klarar inte av det här, Sam.
Jag vet.
Allt har blivit så fel!
Vi borde inte ens behöva vara här!
Men det är vi.
Det är som i de stora berättelserna, Herr Frodo.
De riktigt betydelsefulla.
De var alltid fulla av mörker och faror.
Ibland ville du inte höra hur de slutade.
För hur skulle det kunna bli ett lyckligt slut!
Hur skulle världen kunna bli som vanligt igen då så mycket hemskheter hänt!
Men på slutet, är den bara något övergående, den där skuggan.
Även mörkret har ett slut.
En ny dag kommer!
Och när solen skiner, så skiner den ännu klarare.
Det var de berättelserna man mindes.
Som betydde något, även om man var för liten för att förstå varför.
Men nu, Herr Frodo, så tror jag att jag förstår.
Jag vet nu.
Människorna i berättelserna hade massor av chanser att vända om, men gjorde det inte.
De fortsatte.
För att de trodde på något.
Vad tror vi på, Sam?
Att det finns det som är gott här i världen, Herr Frodo.
Och det är värt att kämpa för.
Jag tror att vi äntligen förstår varandra, Frodo Bagger.
Du kan vårt lands lagar, din fars lagar.
Om du släpper dem fria så är ditt liv förverkat.
Då är det förverkat!
Befria dem!
Saurons vrede kommer att bli fruktansvärd, hans vedergällning snabb.
Striden om Helms Klyfta är över.
Striden om Midgård börjar nu.
Allt vårt hopp står till två unga hober.
Någonstans där ute i vildmarken.
Jag undrar om vi någonsin kommer att bli omsjungna eller komma med i en saga.
Vad?
Jag undrar om folk kommer säga, "kan vi inte lyssna på Frodo och Ringen".
Och sen säger de, "ja, det är en av mina favoritberättelser."
"Frodo var verkligen modig, visst var han, pappa?!"
"Ja, min pojke."
"Den mest berömde av alla hober, vilket säger en hel del."
Du utelämnade en av huvudrollerna, "Samwise den Modige."
Jag vill höra mer om Sam!
Frodo hade inte klarat sig långt utan Sam!
Men Herr Frodo! Du borde inte skoja om det. Jag menade allvar!
Det gjorde jag med.
"Samwise den Modige."
Sméagol!
Vi tänker inte vänta på dig, kom nu!
Husbond! Husbond tar hand om oss!
Husbond skulle aldrig skada oss!
Husbond bröt sitt löfte!
Fråga inte Sméagol! Stackars, stackars Sméagol!
Husbond förrådde oss!
Elaka, listiga, falska!
Vi borde vrida av honom hans snuskiga lilla nacke!
Döda honom, döda honom! Döda båda två!
Sen så tar vi Den älskade och så blir vi Husbond!
Den fete hoben, han vet. Hans ögon tittar hela tiden.
Då sticker vi ut dem!
Sticker ut hans ögon och får honom att kräla!
Ja, ja, ja!
Döda båda två.
Ja... Nej, nej!
Det är för farligt, för farligt!
- Var är han? - Hallå Gollum, var är du...Sméagol?
Vi kunde låta Henne göra det!
Ja, Hon kan göra det.
Ja, Älskade, det kan Hon.
Sen tar vi Den, då de är döda!
När de är döda?!
Kom nu, hober!
Långt kvar att gå ännu.
Sméagol ska visa er vägen! Följ mig...